DEN LANGE REISEN HJEM
Amy.
Det er pappa.
Hva gjør du her, pappa?
Jeg fIøy over fra Canada.
Jeg er her for å ta deg med hjem.
- Hva mener du? - Jeg mener...
Si det.
Mamma er død, ikke sant?
En måned senere i Ontario, Canada
Det lå en halv meter snø her da jeg dro.
Unnskyld rotet. Jeg rakk ikke å rydde opp.
Jeg har hatt så mye å gjøre.
Jeg har ikke fått gjort noe med huset på ni år.
Men det skal bli fint her.
Jeg henter kofferten.
Sengen ser bra ut.
Jeg har lagret en del her inne, men jeg fjerner det i morgen.
- Det skal bli som du husker det. - Jeg gjør ikke det.
- Hva da? - Jeg husker det ikke.
Jeg er så trett.
God natt.
Du visste ikke at jeg kan fly, vel?
Jeg ville ikke skryte av det...
Det var en av mine bedre landinger.
Den skal på museum i Montreal. Skal den ha flippskjegg eller ikke?
Gi den skjegg, så ligner den deg.
Jeg får det nokså travelt. Jeg skal avlevere den snart.
Jeg må jobbe en god del.
Jeg er ikke noen baby.
- Hva er det? - Jeg fikk en oppfinner pris for det.
- Hva er det? - Et kjøleskap.
Svært originalt.
Pannestekt moo-goo-gai. Det står at det er lett å lage.
- Liker du peanøttsmør? - Jeg spiser ikke det der.
Peanøttene gjør susen.
- Hvorfor har du et romskip på låven? - Det er månelandingsfarkosten.
Husker du ikke at jeg bygde den den vinteren da...
... da du og mamma reiste.
Hun syntes jeg var gal. Hun hadde rett.
Jeg var blakk. Og det var iskaldt her.
- Men jeg var besatt av månereisen. - Hvorfor bygde du den egentlig?
Den originale farkosten står jo der oppe ennå.
Den står parkert der oppe.
Vi måtte jo ha en kopi her nede.
- Alle hjem burde ha en. - Folk har tilbudt formuer for den.
Hei. Du må være Amy. Jeg har hørt så mye om deg.
Dette er Susan, en venn av meg.
Dette er til deg. Det er en velkomst...
... en velkomstpresang.
Bor du også her?
Ja, jeg gjør det...
Av og til.
Unnskyld meg.
Hva har du på komfyren?
Det gikk jo bra.
***
Jeg ryddet et hjørne av rommet og ordnet sengen og sånn.
Hun er litt beklemt.
Vi var dødstrette etter reisen.
Hun er mer innesluttet enn jeg hadde ventet.
Hun har reist mye med sin mor.
Den ene uken sang hun i Tokyo , den neste opptok hun en cd i London.
De reiste mye.
Forsvinn! Hva er det dere gjør?
Hva er det dere gjør?
Dere har ikke lov til det der! Vi har ikke hatt møte ennå.
Vi har ikke stemt om det. Det er ulovlig!
Jeg saksøker dere!
Amy.
Jeg beklager det der. De planlegger en utstykking.
Og vi har prøvd å stoppe dem fordi det vil ødelegge området.
- Jeg er likeglad. - Jeg ville bare forklare det.
Jeg er likeglad med alt. Jeg vil ikke på skolen mer. Jeg vil heller dø.
Amy!
Hvorfor måtte det skje?
Hvem er du?
De overfalt meg ved frysedisken. Med kalde, blå lepper.
Du må være Amy.
Jeg ga deg modellerleire til jul en gang. Og så spiste du den.
En gang tok hun en bit av en tøffel.
- Hvem er han? - Din onkel. Han skal hjelpe meg.
Tom bruker meg som sin slave. Jeg henter jern til "Michelangelo".
Der er bussen. Bøker, sko, bag.
Hvor er bagen din?
- Finn bagen din. - Men jeg skal...
Vi kommer nå.
- Av gårde. - Men jeg skal...
Du skal på skolen hver dag. Av gårde.
I dag skal vi snakke om en annen stor mann: Sir Allan Napier Mcnab.
Sir Allan ble valgt inn i Canadas lovgivende forsamling i 1830.
Han var formann fra 1837 til 1840, da toryene hadde flertall.
Hei , Amy.
- Hvordan var skolen? - Bånn.
Det blir nok bedre i morgen. Susan og jeg skal på møte.
Onkel Dave lager mat til deg og hjelper deg med matte.
Vi er hjemme kl. 22. Du skal være i seng kl. 20.30.
E r det noe med brøk? Matte kan være gøy.
Juks!
Ødeleggelsen av myra er ulovlig. Men de oppnådde det de ville.
Det er ikke mer å redde. Og det er en skandale.
Det fins lover mot sånt. Hvem av dere vil håndheve dem?
Sam Tufts har ordet.
Jeg er stolt av å være en av "de" som du snakker om.
Jeg er bonde.
Jeg har solgt jorda for å sikre mine barns utdannelse.
Glen Seifert har ordet.
Det er ikke så mye dette prosjektet som de kommende som uroer meg.
Ingen kan være tjent med det.
Tenk på engene og bekkene som barna deres leker i. Og ren luft.
Den sjelefreden vi har. For ikke å snakke om dyrene.
De forsvinner snart fullstendig. Tenk over det.
- Du gjorde ditt. - Som om jeg ikke har nok å se til.
Hvordan går det? Når gikk hun og la seg?
Når la hun seg?
***
Amy!
Hvorfor måtte jeg sovne?
Nå vet vi hva hun ville i myra.
- Kan hun sove her? - Ja, det går bra.
Kan jeg få beholde dem?
Hei.
God morgen.
De må fôres annen hver time.
- Og de må ha mye oppmerksomhet. - De må lære å skite ute.
De er jo små babyer.
De kan ikke bli i huset.
Setter du dem ut, dør de. De blir spist av rever eller ugler.
- Der er bussen. Av gårde. - Sikker på du klarer det?
Ja da, gå på skolen nå.
- De har utsatt byggingen i et år. - Ja, men hvem vet?
Datteren min fant noen gåseegg.
De voksne fuglene ble visst drept. Og nå er eggene utklekt.
Og jeg har huset fullt av de små dunnøstene.
Villgjess...
Det var et av de siste ynglestedene deres.
- Nå har du arvet mye bry. - Herregud.
Gjess lærer alt fra foreldrene sine.
Hva de skal spise, hvordan de skal trekke sørpå.
- Når flyr de sin vei? - Om høsten.
Men uten hjelp fra foreldrene vet de ikke hvor de skal.
- Hvordan passer jeg dem? - Gi dem litt gress og korn.
- Jeg stikker innom om et par dager. - Fint.
Kom, små gåsunger.
- Hvor gammel er hun? - 13.
- De vokser fort, hva? - Jeg vet faktisk ikke.
- Utrolig som de følger henne. - Det kalles preging.
Gåsunger betrakter det første vesen de ser som moren sin.
De følger henne over alt.
Gjess er hardføre fugler.
De er konstant truet av utryddelse, men de har lært å tilpasse seg.
Hvor flyr de hen?
Det er problemet. Jeg blir ringt opp støtt.
De lander i hager og på golfbaner.
- Det er derfor vi har vedtekt 9314. - Hva er det?
"Alle tamme gjess skal få fjernet flygeevnen."
Det kalles stekking.
Det er et helt enkelt inngrep.
Og helt smertefritt. Kom hit, lille venn.
- La den være. - Gjessene tilhører staten, Amy.
Hva er stekking?
Det er til fuglens eget beste. Man klipper litt av huden på vingen.
Hva gjør du?
Hva faen gjør du?
- Hva i helvete gjør du? - Jeg vil bare hjelpe.
Hva vil du gjøre når de flyr?
- De flyr inn i kraftledninger og dør. - Forsvinn.
- Fuglene kan være smittebærere... - Forsvinn!
Fuglene blir stekket uansett!
Flyr de, blir de inndratt.
Jeg er lei for det, Amy. Jeg ante ikke at han ville gjøre det.
Ingen får lov å gjøre dem noe. Lukk opp nå.
Hun er din datter. Hold meg utenfor.
Jeg har prøvd alt. Jeg har vært snill.
Jeg har vært streng. Ingenting nytter.
Poenget er at hun ikke vil være her.
Og jeg er en like dårlig far som da hun var tre.
- Men du er her i det minste. - Ja, jeg er her.
Thomas.
Hei, Barry.
- Hvordan går det? - Fint.
- Jeg har noen lister til deg. - Takk.
Du gikk glipp av en super flyging.
Jeg fikk tak i en sterk oppvind og steg 500 meter i minuttet.
- Hvor var det? - 80 km herfra. Bli med.
Beklager. Det har oppstått en krise.
- Vil du ha kaffe? - Ja takk.
Amy!
Ut!
Det er visst kompressoren.
- Det er kompressoren. - Ut!
- Ut med deg. - Det er kompressoren.
- Han er så rar. - Det har du rett i.
Jeg savner vennene mine... Og hvem var den fyren?
- Slapp av. Han så deg ikke. - Jo, det gjorde han.
- Han ville klippe av vingene deres. - Det visste ikke faren din.
- Jo. Og han kommer tilbake. - Nei, det gjør han ikke.
Hør her...
Jeg vet at jeg ikke kan erstatte din mor.
Men jeg kan være din venn.
Og venner må stole på hverandre.
Jeg lover deg at ingen får røre de gåsungene.
Verken jeg eller faren din vil tillate det. Det lover jeg deg.
- Ser du den lille stiften? - Jeg ser bare fingeren din.
- Den er bak fingeren min. - Jeg har den.
Hvor fort var det de kunne fly?
- 45 kilometer i timen. - Umulig.
- Det er som et langsomt fly. - De har perfekt aerodynamikk.
- Hva er nå det prinsippet..? - Bernoulli.
Hvis vingen hvelver, beveger luften seg raskerere over den.
Det gir mindre trykk på vingen, ergo løfter den seg og flyr.
Ergo...
Ergo hva?
- Har du skrudd på bensintilførselen? - Ja...
- Nå er den skrudd på. - Skru av.
Bestem deg.
Du skal ikke skru på før motoren starter.
Hold dødmannsknappen i munnen, så faller den ut hvis du styrter.
Så unngår du de verste skadene.
- Så flyr vi. - Klar?
Vi må ha større motor.
Våkne opp.
Kom igjen.
Kom igjen, gåsunger.
Kom hit, Dunlett.
- Med slik motor ender du i skyene. - Eller som en skraphaug på bakken.
La oss se hvordan det går.
Kom igjen, Tom!
For en tur! Føttene mine greier ikke dette mer.
Se, det der er Dunlett. Og det der er Gåsehjerne.
Det er Slafsen. Den liker gjørme.
- Hva heter den der? - Den har ikke noe navn ennå.
Den er halt, så den kunne hete Pinken.
Det er OK, men det kan gi den komplekser.
Finn på et kraftfullt navn. John eller Thor.
Kanskje Mac... Nei, nå har jeg det. Igor!
Som i Frankenstein-filmene. "Følg etter meg, herre."
- Det er bra. Igor. - "Det lever!"
Jeg har en idé. Det er om gåsungene.
Jeg har sett dem løpe etter deg når du kjører i firehjuleren din.
Og jeg har tenkt på at de kanskje ville følge flyet mitt.
- Aldri. - De flyr sin vei en dag.
De trekker sørpå som deres forfedre har gjort i årtusener.
- Vi kan stenge dem inne på låven. - Det er som å holde dem i fengsel.
Vi kan også stekke dem.
Men de vil gjerne sørpå hvor det er varmt og mye føde.
Jeg kan vise dem veien med flyet.
- Det blir ikke med gjessene mine. - Hun har rett.
- Det er for sprøtt. - Det kan la seg gjøre.
Ifølge bøkene lærer de ruten ved å følge etter foreldrene.
Neste vår følger de nøyaktig samme rute tilbake.
Det vil si hit til huset vårt.
Problemet er at gjessene dine ikke har noen til å vise veien.
De vil fly vill eller bli skutt av jegere.
- De vil ikke følge etter deg. - Nei.
Men de gjør det kanskje hvis du hjelper meg.
Tro meg, det kan la seg gjøre. Jeg lover deg at det vil gå bra.
Æresord.
Kom igjen, unger!
Det var nære på. Det skal nok lykkes.
Jeg er vant til at idéene mine ikke lykkes med en gang.
- Men dette... - Hun er ikke vant til det.
Du fikk henne tent på idéen , og nå føler hun at du har sviktet...
... igjen.
Intet er verre enn brutte løfter.
Jeg har ikke brutt løftet mitt. Det er bare vanskelig å holde det.
Amy!
Amy...
Si noe, Amy.
Hei...
- Er du skadd? - Jeg tror ikke det.
Du gråter jo.
Jeg trodde at du var...
Jeg kunne bygge et fly til.
Så kan Amy lære å fly.
Hva sa du?
Fuglene følger henne, og hun følger meg.
- Jeg kan føre dem sørpå. - Du spøker.
Hun brakk nesten halsen i går. Det må være din spøk.
Nei, det er en kjempegod idé.
Fuglene følger meg, og jeg følger deg sørpå.
Genialt. Jeg visste du ville finne på noe.
Det er det mest uansvarlige jeg noensinne har hørt!
- Ellers lærer de aldri å fly. - Hva går det av deg?
- Jeg trodde du likte gjessene. - Jeg gjør det!
Det er farligere å kjøre i bil.
- Det er et godt og sikkert fly. - Det må være helt sikkert.
- Det blir dyrt. - Det må være lett å fly.
Det letter ved 45 km/t. Og det kan fly med den farten.
Vær så god. Og mange takk.
Len deg til høyre og dytt stangen mot venstre.
Der oppe hemmer vindtrykket deg, som hvis du hadde brede hofter.
Så svinger vi skarpt til høyre. Len deg godt ut.
Trykk hardt på stangen.
Jeg gjør ingenting. Det er du som styrer det, Amy.
Flott!
Len deg så til høyre, som hvis du fløy.
Len deg langt ut. Sånn!
Nydelig.
Se ut og hold hendene på stangen, Amy.
Trykk til, så letter vi.
Du klarer det fint.
Jeg har sett mange drageflygere, men du er et naturtalent.
- Tror du det? - Ja, det tror jeg.
Vi har vinden rett i mot oss, så det er perfekt.
Flyet er lettere uten meg.
Så du letter raskere og stiger raskere til værs.
Men trykk styrestangen langsomt oppover.
Jeg er rett bak deg. Vi kretser bare over engen her.
Så hvis motoren stopper, kan du dale ned på engen.
Du holder deg til engen. Du klarer det.
Kom inn, Gåsemor. De er ute.
Hører du meg, Gåsemor?
Kom inn, Gåsemor.
Kan du høre meg, Amy? De har flydd ut.
Hører du meg, Amy?
Virker radioen din, Gåsemor?
- Hører du meg, Tom? - Radioen hennes er død.
Ja!
Utrolig. Det funker.
Kom inn, Gåsemor.
- Kanskje pluggen ikke er i. - Jeg gjør tegn til henne.
Hei, Gåsefar. Dette er kjempekult!
Pappa?
Hører du meg?
- Hører du meg? - Ja. Hvem er det til høyre for deg?
Long John!
Se, pappa. De flyr med meg!
- Jaså, de kan fly nå. - Hva vil du?
- Jeg ville hilse på faren din. - Han ba deg holde deg unna.
- Hvor har dere flyene? - Hvilke fly?
Jeg vet at han pønsker på noe sprøtt.
- Hvem er det som bor hos dere? - Onkel David.
Han har svart belte i karate. Vi kaller ham "Dreper'n".
Vi ses igjen. Vær sikker på det.
Vent litt...
Den lager bare prompelyder.
Vi begynner på tre. Kom igjen.
Vi må ha alt på det rene:
Når flyr vi , og når lander vi?
Hvor lange pauser skal dere ta? Og nøyaktig hvor skal dere?
- Det er viktig å vite. - Bare skaff meg noen kart.
Så flyr vi ned dit. Vi er her, og Florida er der.
- Jeg finner en rute. - Jeg ringer til en kar jeg kjenner.
En fugleekspert fra North Carolina.
Han vet fuglenes trekkruter.
Men tanken om å bruke fly til å lære fuglene å trekke sørpå...
Det er helt sprøtt.
Kan du forestille deg forstedene vrimle med små summende fly -
- som skal lære fugler å fly sørpå?
- Fugler vil ikke følge etter et fly. - Jo. Jeg har selv sett det.
Det må bare gjøres riktig.
Og kan gjess lære det, kan sjeldne fugler -
- som traner og trompet svaner kanskje også.
Vi kan danne nye flokker som så kan vokse seg store.
Tror du det kan lykkes?
- Ja. Og nå har vi jo stedet her. - Men det er en liten hake ved det.
Disse 120 hektarene er alt som er tilbake av området.
I 30-åra gjorde staten det til et fuglereservat.
Men folk har begynt å kjøpe jord fordi fuglene ikke overvintrer her.
Folk har tjent store penger på det.
Kommer det ikke noen fugler før første november, er det slutt.
Så hvis vi er her før det er området vårt?
Nei, fuglenes.
Perfekt!
Vi har funnet et perfekt sted.
- Men tiden er knapp. - Kan man lande der nede?
- Ja, det er helt flatt. - Du må sitte stille nå.
Du må snu litt på den.
La oss se på det. Ta fingeren ut av nesa.
Flott, Tom.
Turen tar fire dager i godt vær.
Det er 30 sjømil til Lake Ontario og derfra 30 sjømil over til USA.
105 kilometer derfra er første stopp.
Det er en gård nær Franklinville. Derfra går turen til Pennsylvania.
Over fjellkjeden Appalachene til stopp nummer to.
Tredje dag flyr vi over Maryland, og så sørover til Virginia.
Fjerde dag flyr vi ned til byen New Hope.
Og så er det bare 15 km til Valhalla.
- Hvordan klarer de seg? - De gisper etter 30 km.
De kan ikke fly 250 km om dagen.
Villgjess flyr 1 500 km i strekk.
- De blir litt tynne av det, men... - Vi må dra i god tid.
- Vi drar den 22. - Vi får camping utstyret på onsdag.
- Og vi har løfte om en båt. - Radioene kommer i morgen.
Den 22. oktober!
De har en uke til å komme i form, så vi må presse dem hardt.
Villgjess flyr seks timer pr. dag, så vi må ha våre opp på fire.
Men det er du som er lederen, så du må være tøff.
Villgjessene har dratt alt.
Kom inn, Gåsemor.
- Det er en ulykkelig fugl her nede. - Igor!
- Hold radioen bort til ham. - Jeg er klar.
Hold opp med det tullet. Vi skal dra i neste uke.
Kom igjen, Igor.
Han er i lufta, Gåsemor.
Jeg ser ham ikke.
Ser du ham, pappa?
Jeg ser ham ikke.
Han forsvant bak huset.
Vent!
Pass! Han er like ved vingen din.
Jeg traff ham! Igor!
- Jeg traff Igor, pappa. - Se bak deg.
Du må tenke på de andre. Vi drar hjem nå.
Jeg flyr østover.
- Igor! - Vi finner ham ikke.
Vi må finne ham!
Igor?
Igor!
Han har mistet et par svingfjær. Men de vokser ut igjen.
- Han vil ikke kunne fly. - Han skal med sørpå uansett.
Vi finner på noe.
Pappa!
Det er dem.
- Jeg må stikke. - Hvor skal du?
KIar?
- Fase en er fullført. - Mottatt, Gåsefar.
Jeg holder skansen. Hils ungene.
- Gribben har forlatt reiret. - Klar til fase to.
Dyrenes vel angår oss alle. Vi har et ansvar for naturen.
Og vi må sørge for dyrene i naturen. Slik vi sørger for våre kjæledyr.
Hvem har kjæledyr hjemme?
- Fint kontor. - Kan jeg hjelpe med noe?
Broren min og jeg var på telttur.
Plutselig kom et snålt lite dyr hoppende inn i teltet.
Jeg aner ikke hva det er. Vil du se på det?
- Fanget du det? - Det er ut e i bilen.
To minutter til fase tre.
Jeg har den rett her ute. Har du med deg hansker?
- Å, nei! - Hvor er den?
- Den må ha sluppet ut. - Hvordan så den ut?
Den lignet en cocker spaniel, men den var nesten skallet.
Halsen var dekket av strittende pels.
Hvis du går den veien, treffes vi her bak igjen.
Pass deg. Den er ilter.
Og stor.
Siste fase er i gang, Jordgås.
Distriktet vårt er velsignet med en masse dyr.
- Bevere, bjørner, grevlinger... - Se der!
Og biller...
Jeg tror det er Amy.
Råkult, Gåsefar.
Jeg har gjort min datter kriminell. Vi havner i fengsel!
- Ikke vær så dramatisk, pappa. - Dette var bare begynnelsen.
Vi skal nå 120 sjømil i dag.
Vi skal over Lake Ontario og inn i USA uten tillatelse.
Vi medbringer tjuvgods og flygeplanen er ikke godkjent.
Vi er fire dager etter tidsskjema. Det er i siste liten.
- Vi må høyt opp over sjøen. - Mottatt.
Hører du meg, Vanngås?
- Tydelig. Hvordan ser det ut? - Hvordan er hastigheten?
- 21 knop. Hva med brennstoff? - Vi har til maks to timer til.
Det er ingen vei tilbake nå. Vi når land når det blir mørkt.
- Se her, sir. - Hva er det?
Det ser høyst besynderlig ut.
Fuglene er slitne, Gåsefar.
Vi når land om fem minutter, Amy.
De kommer fortsatt rett i mot oss.
Ingen radiokontakt? Da må vi slå alarm.
Gåsefar kaller Vanngås. Vi når ikke fram til første base.
- Vi er nødt til å lande. - Mottatt. Vi avventer beskjed.
Vi har visst flaks. Jeg har en landingsstripe i sikte.
Vi lander.
- Til aksjon. Send opp jagerne. - Alarm beredskab.
6-3- Romeo, klar til start.
Hold stillingen.
6-3 Romeo, bli hvor du er. Vi har uidentifisert trafikk på banen.
43- Tang her. Vi har objektet i sikte.
Dette er rart. Få tak i vakttjenesten.
Pokker. Haleroret er løst.
Hva er det, pappa?
Pappa?
Bli liggende, Amy!
Jeg har verken gaver, grønnsaker eller havanna sigarer.
- Du har mye camping utstyr. - Jeg er en innbitt camper.
- Hva er buret til? - Jeg er paranoid. Jeg sover i det.
Det holder de små pelsdyrene ute.
De store nøyer seg med å se på meg og sikle.
- Hva skal du med så mye bensin? - Det er til generatoren til TVen.
Ingenting som en grøsser og en drink ute i villmarken.
Åpne.
Det var en nødssituasjon. Vi ante ikke at det var en militær...
Hold opp å leke med de fuglene!
- Vi måtte lande her eller i vannet. - Vi beklager virkelig.
Dere satte hele basen i alarm beredskap.
Dette vil kreve en masse rapporter.
Og dere har fått to av pilotene mine til å gå i barndommen.
Og dere bare beklager?
Vi lover å aldri gjøre det mer.
OK, hvis dere lover det.
Kom.
***
Det er til morgen nyhetene.
Rykk sammen.
Mike Nichols filmet dette synet ute ved Niagara Air Force Base.
Dette umake paret snek seg inn på basen med en flokk fugler.
Ordentlige fugler med fjær.
Har dere hørt om gåsepiken?
14-årige Amy fører sine 15 gjess sørpå i denne kjempegåsa.
Det er helt sant. De forlot flybasen i morges.
General Hatfield sier at det er hans livs mest oppløftende syn.
- Alle er med. - Fint. Hør her.
Hun har noen ender eller gjess.
Og nå følger hun dem sørpå i et lite fly.
Den unge jenta er på en redningsmisjon over New York.
De har navn som Igor, Nøste, Long John og Gåsehjerne.
Hvordan kan noen skyte gjess?
Jeg foretrekker dem brunstekte med saus.
- Hvor langt er det igjen, pappa? - 16 km. Vi er der snart.
Se der, pappa!
Hvor skal de? Kom tilbake, Long John!
Det er villgjessene. Vi er nødt til å følge etter dem.
Hvor har du tenkt deg?
Pappa, de skyter!
- Jeg prøver å stoppe dem. - Fly inn foran dem.
Nå kommer de.
Dæven duste!
De har landet. Vi lander på marken der.
Får typer som dere aldri nok? Skyter dere fugler fra småfly nå?
- Jeg burde plaffe dere ned. - Hør her...
Vent.
Er det ikke jenta fra TV?
Dere som synes nyheter alltid er triste, burde høre om Amy Alden.
De hjelper en foreldreløs gåseflokk sørpå.
En strekning på 800 km.
Vi overnatter her.
I morgen prøver vi å få dem vekk fra villgjessene.
Det var som en drøm.
Fortell meg noe, pappa.
Hva skjedde mellom deg og mamma?
Hva sa hun?
Hun sa at dere begge var kunstnere.
Og det kan være vanskelig, for kunstnere er ofte egoistiske.
Sant nok.
Hun sa det var begges skyld.
Noe gjorde vi riktig. For vi fikk deg.
Du besøkte meg jo aldri.
New Zealand er langt borte, Amy.
Det er en dårlig unnskyldning.
Det var hardt å måtte innrømme at jeg ikke skulle ha latt dere dra.
Jeg begravde meg i arbeidet.
Jeg var redd, Amy. Og sint.
Mest på meg selv.
Jeg er lei for det.
Kom igjen, gjess.
- Riksvei 37. - Vi skal ut på riksvei 95.
Vinden blåser mot nordøst.
Det er bra flyvær for Aldens. Men det er tåke ved Chesapeake.
Deres destinasjon er en liten by som nå er i høy stemning.
Og tusen dollar-spørsmålet: Hvor mange gjess har Amy?
Til ære for Amy og gjessene spiller vi "Birds of Your Feather".
Kalkunen min fulgte aldri etter meg.
Jordgås, vi er inne i ertesuppen.
- Navigasjonsutstyret duger ikke. - Det kan være batteriene.
Har du glemt batterier?
- Vi er visst vest for Baltimore. - Det høres rimelig ut.
Vi prøver å finne et sted å lande.
Mottatt, Gåsefar. Over og ut.
Pass deg, pappa!
Hold deg til hovedgaten, Amy!
Se der. Gåsepiken.
De som satt og nøt drinken sin i Baltimore i ettermiddag, -
- ble nok brått edru.
Vi setter over til Diane Brawley lenger sør.
Vi har her en stygg konfrontasjon -
- mellom miljøfolk og fugleelskere -
- og pengesterke interesser.
Dette er oppfyllelsen av en drøm.
Maskinene mine står klare alt. Jeg gir blaffen i de endene.
- Gjess. - Så sier vi det.
Kaller Hjulgås, vi lander en times tid før solnedgang.
Vi har nok brennstoff, så bare kjør i forveien.
Vi ses i Valhalla.
- Over og ut. - Takk, Jordgås.
Hva skjer, pappa?
Gåsemor kaller. Kom inn, David.
- Skal vi få oss litt å spise? - Riksvei 17 nordover.
Pappa!
- Pokker. - Er du uskadd?
Hva nå? Vi når det ikke før solnedgang.
Jeg har forstuet skulderen.
- Du må føre dem videre. - Kan vi ikke være to i flyet mitt?
Nei, det er ikke nok brennstoff. Og vi ville ikke nå fram i tide.
Det er bare en times flyging. Du klarer det.
- Jeg finner ikke veien uten deg. - Jo, det gjør du.
Fordi du er som din mor. Hun var modig.
Hun fulgte sin drøm uten hjelp. Du har den samme styrken, Amy.
Jeg skulle ønske hun var her nå.
Hun er det. Hun er rett ved siden av deg.
Hun er i gjessene. I himmelen. Over alt rundt deg.
Hun svikter deg ikke.
- Jeg kan ikke etterlate deg her. - Jo!
Du tar flyet og gjessene og flyr avgårde.
Ha det, pa ppa.
Følg elven til New Hope. Derfra flyr du langs kysten.
- Se etter en masse folk og biler. - Ha det, pappa.
Kom igjen, Amy.
Vi går i gang før solnedgang.
Vi starter.
Det virket så liketil.
Men nå er fuglesagaen blitt en dyster sak.
Foreløpig er det ingen spor av Amy, Thomas eller gjessene.
- Kan jeg få sitte på? - Ja, hopp ombord.
Se! Det er den jenta!
Sone vedtekt 318 5 /7 har nå trådt i kraft.
Dette er nå privat eiendom. Forsvinn.
Hør etter, alle sammen. Datteren min er der oppe alene.
- Vær stille, så kan vi høre henne. - Vennligst forsvinn.
Slå av den der!
Hun kommer!
Det var som pokker.
Våren etter fløy Amys flokk selv nordpå.
Alle 16 gjess, inklusive Igor, kom tilbake til Amys hus.